Раната ти заздравя ли, Авдол?
Да. Но повече се радвам, че ти си добре, Какьоин.
Аз също. Зениците ми не са били срязани, ще се оправя.
В прогимназията буквално размазаха окото на един съученик
с бейзболна топка, но се оправи на другия ден.
Най-вероятно секретът от окото му е изтекъл.
Да бе? - Не!
До няколко дни свалям превръзките и ще ви настигна.
По-малко от 800 километра ни делят от Кайро и Дио.
Продължете внимателно напред.
Цифрите на тая рецепта са на арабски.
Обърках се!
Нулата е петица, нали така? Точката пък е нула, а седмицата шестица?
А това червейче е... - Четири. Значи дължим...
46 350 египетски паунда?! Тия искат майка си и баща си!
Сладурче! - Чие е това кученце?
Колко е странно! - Дъвка ли дъвче?
Дали чака някого? - И колко е възпитано!
А тъкмо си помислих, че е необичайно кротък...
И таз добра... - Мадами ми забърсва!
Защо дъвче дъвка? - Много странно куче.
Извинявайте, дами.
Не искам да ви плаша, но по-добре стойте настрана от кучето.
Може и да изглежда очарователен, но всъщност ненавижда хората.
Мигнете ли, веднага ще...
Тъпо псе! Разкарай се от...
Чухте ли? То пръцна! Милото!
Големи приятели сте били. - Приятели ли? Друг път!
Ей, Иги, разкарай се от мен! - Ние тръгваме, гълъбчета.
Г-н Джостар? Почакайте!
Ах, ти...
Ах, ти тъпо псе такова!
Искам да узная цялата приказка.
Топлината се покачва от пясъка, който се вълнува кат' море.
Зовът съдбовен за пореден път отеква.
Заплашителен огън изпепелява дестинацията им.
С остриета безстрашни
те ще пронижат сбралите се богове.
Накъде са се запътили и съдбата още отговор не може да даде,
ала за последната битка време е.
Платинена звезда ще бележи началото на този период!
Историята им започна, ала времето не спира своя бяг.
Кръстоносците не ще се спрат и на всичко край ще сложат!
Празната последна страница той ще вземе в ръце
и юмрук през нея ще забие!
Краят на света
и спомените на рода!
НЕВЕРОЯТНИТЕ ПРИКЛЮЧЕНИЯ НА ДЖО-ДЖО И ЗВЕЗДНИТЕ КРЪСТОНОСЦИ: ЕГИПЕТ
Епизод 28: Анубис, част 1
От древни времена египтяните погребвали мъртвите
от страната на река Нил, от която залязва слънцето.
Затова и градът е разположен на източния бряг на реката.
Всички постройки на западния бряг са гробници или храмове за мъртвите.
Но врагът ни ще атакува отвсякъде. За него няма изток или запад!
Имаш най-мързеливата крава в света, братко!
Поне е яка.
Чака! Айде малко по-живичко де! Какво ми се офлянкваш?
Чеп за зеле не става от това момче! На кого се е метнал такъв?
Да ти кажа право, кравата и хлапето са ти одрали кожата!
Меч?
Какво търси тук?
Вижте! Меч! - Дай ми го!
Някой да не го е изгубил? - Че кой би изгубил такова нещо?
Вижте го само! Изглежда скъпичък.
Ами ако собственикът му е някъде наблизо и си го дири?
Може да е някоя антика? Дали да не го отнесем в полицията?
Глупак! Продадем ли го, може да станем червиви с пари.
Но аз го открих... - Моли се само да не е с тъпо острие.
Давай, извади го да го видим.
Какво има? - Не мога. Дори не помръдва!
Дай аз да опитам.
Хвани оня край.
Да бе! Няма мърданката!
Нека и аз да опитам.
Млък! Аз не мога да го извадя, та ти ще можеш!
Ръката ми!
Порязана е!
Как съм я порязал, като мечът през цялото време си беше в ножницата?
Не съм докосвал и с пръст острието! - Ама че зловещ меч.
Нека опитам да извадя меча.
Млък! На! Давай, щом ти е толкова зор!
Излезе с лекота. Дори не приложих сила.
Но чувам как острието звънти.
Не съм експерт по мечове,
но не съм виждал по-красиво острие. Прилича ми на японски меч!
Сякаш е бил натопен във вода. - Ама че находка!
Дай ми меча, момче! Притрябвал ти е на тебе!
Дай ми го!
Какво направи?
Не знам! Ти стоеше зад мен, татко.
Не съм виновен! - Какво си зяпнал?
Трябва да го заведем в болница!
Има нещо странно у този меч! Сякаш има свой разум!
Успокой се.
Успокой се, Чака. Нищо не е станало.
Няма страшно, Чака.
Кой си ти? Откъде идва този глас?
Казвам се Анубис. Аз съм Стандът, чиято карта въплъщава
Богът на смъртта, пазителят на гробището.
Ти ме извади. Ти ще си моят господар.
Ти си моят господар! Ти си майстор на меча!
Ти си най-силният. Използвай ме, за да убиваш!
И двамата с баща ми заслужаваха да умрат.
Прииска ми се и теб да посека. - Какво? Чака, почакай!
Моля те, недей!
Невъзможно! Кравата е невредима!
Убий Джостар! Посечи Полнареф!
Разполови Джотаро!
Ти си майстор, майстор на меча!
Ти си най-силният на света, няма нещо, което да не можеш да посечеш!
Ком Омбо? Защо ще си губим времето тук?
Стига мрънка.
Нали ще ни качат? Нямаме право да се оплакваме.
Умирам от глад! Да идем да хапнем нещо.
Голямо си мрънкало, значи! Ето, залъжи глада с една дъвка.
Тях не ги ли джвака Иги? - Не се обяснявай и си вземи една.
Между другото къде е тоалетната? - Да идем да потърсим.
Може ли за малко, господине? Продавам папирус.
От него е направена хартията. Ще излезе прекрасен сувенир.
Уверете се сам. Истински, автентичен папирус!
Папирус? - Тънко го давам.
Наистина ли е истински?
Абсолютно. Направен е от известен египетски занаятчия.
Фалшификат. Ако беше истинско, нямаше да се скъса толкова лесно.
Не можеш да ме изпързаляш.
Къде се дянаха другите?
Иги? Ах, ти... Почакай!
Трябва да си платиш!
Къде изчезна това тъпо псе?
Много си смел,
за да ме нападаш на толкова оживено място.
Рядка гледка.
Обикновено се криете, а не ни нападате така открито.
Мъжка постъпка. Не мислех, че има такива сред вас.
Представи се.
Казвам се Чака.
А моят Станд е Анубис, Бог на подземния свят.
Жан-Пиер Полнареф, ще отнема живота ти.
Ще отнемеш живота ми ли? Не си губиш времето в приказки.
Ти си най-дръзкият и мъжкарски противник в последно време.
Покажи ми какво умее толкова твоят Анубис.
Колеснице!
Да не смята да се бие с меча, вместо със Станда си?
Има нещо гнило.
Движенията му, захвата, стойката...
Поведението му е аматьорско! Но има нещо гнило, нещо опасно.
Най-добре да пазя дистанция.
Станд - Анубис Носител - Чака
Какво стана? Мечът премина през колоната.
Дори не сряза дрехата ми. Поряза ме през нея!
Щеше да ме убие, ако не се държах настрана.
Мръсник! Колеснице!
Стига се кри и се покажи!
По дяволите! Как стана тая? Изгубих го от поглед.
Нямам си и идея зад коя колона се скри.
Неговият Станд може да преминава през материята и да посича целта.
А обсегът на моята Колесница е не повече от метър.
Хванал ме е натясно.
Много си е повярвал тоя негодник, щом чак успя да ме рани във фехтовка.
Ей сега ще го сваля на земята!
Какво ще кажеш за следното, а, Чаки? Нападни ме!
От мен се иска просто да страня от колоните.
Едва ли ще изскочиш изпод земята!
Какво? Колоната!
Не е задължително мечът ми да преминава през обектите,
също така може и да ги разрязва! Умри, Полнареф!
На косъм.
Дори Джотаро не знае, че Колесницата може да изстрелва
острието на шпагата.
Но разполагам само с едно. Избегне ли го противникът, оставам невъоръжен.
Затова и го изстрелвам само в краен случай.
Не го убих, но поне го изкарах от играта.
Странно.
Мечът е обратно в ножницата си.
Случайно ли се е върнал в нея?
Сега като погледна меча по-отблизо,
той е толкова красив.
Искам да го видя в целия му блясък.
Ето къде си бил, Полнареф. - Къде изчезна? Притесни ни.
Амо ако врагът те беше нападнал?
Полнареф! - Вие ли сте, г-н Джостар?
Не знам дали е понеже се обърнах твърде рязко
или е заради раната на гърдите ми, но нещо ми причерня.
Защо клечиш, Полнареф? Да не си настъпил лайно?
Защо ти е този меч? Случило ли се е нещо?
Някакъв тъпак ме нападна.
Какво? Врагът? - Оправих се с него.
Каза, че е бил носителят на Анубис.
Умел фехтовач, чийто Станд позволяваше на меча му да преминава през обекти.
Силен противник.
"Но не и колкото мен, разбира се",
си помисли Полнареф.
Биеше се с ето този меч.
Къде се е дянал? Мишките отмъкват меча!
Ама че работа!
И крадливи мишки ли живели тук?
Ако ще крадете нещо, гледайте поне да е сирене!
Странно.
Сякаш мечът е залепнал в ножницата!
Полнареф!
Радвам се, че си добре, но повече не ходи никъде сам.
Врагът само това и чака - някой да остане сам.
Това е нашият кораб.
Да се връщаме. До привечер трябва да сме в Едфу.
Почакайте!
Полнареф. Какво ще правиш с меча?
Ще го предам в полицията. Опасно хладно оръжие си е.
Най-добре.
Ако го бяхме оставили в руините, кой знае кой щеше да го намери.
А и изглежда ценен.
Стига, Иги! Тихо! - Ще ни изритат заради теб!
Какво ви става днес? А сега и тъпият пес ми надува главата.
Ще отскоча до полицията.
Полнареф! Не разбираш ли от дума?
Нали те предупредих нещо. Джотаро, върви с него.
Добре.
Нямаше ли да ходим в полицията?
Отпусни му края малко! - Един мъж трябва да изглежда добре.
А, да! Старче, би ли сложил ей там този меч?
Не е играчка. От вчерашното въргаляне в прахта
красивото лице на красавеца се е изцапало.
Искам да светна, старче. - Разбира се.
Бръсначът ти е тъп, старче. Наточи го!
Бръсненето е най-добрата част от подстрижката!
И таз добра... Вярно е голямо мрънкало.
Така ли? Прощавайте.
Идеално!
Сега вече е добре наточен. Толкова е приятно!
Радвам се да го чуя.
Отлично!
Да ми вземеш и под брадичката. - Разбира се.
Под брадичката, нали така?
Точно под брадичката, а, Полнареф? - Какво?!
Аз съм, малоумнико. Стандът Анубис!
Следва продължение...
Превод: asimilator Редакция: pikapika3 & KoP3Le7o
Самият меч е Стандът! - Не ще загубя от стар противник!
Силен е.
Колкото повече се бием, толкова по-бърз става.
Очите на Полнареф... - Главата ти е моя!